Vem?
Han från Los Angeles symfoniorkester, Adam Crane.
Han undrar om du vill gå på konsert
i Disney Hall som hans gäst nån gång.
De spelar Beethoven.
-Ludwig van? -Beethoven, hela säsongen.
De spelar en snart. Den Tredje.
-Vad är det för datum idag? -Nej, Tredje symfonin.
Jag vill inte ställa till en scen.
Jag vill inte synas.
Det är omöjligt. Det går inte.
Om jag fixar in oss på en repetition?
Kom, Nathaniel.
Jag la nycklarna...
Kom igen. Lås upp.
-Nej, mr Lopez. -Kom, vi måste gå.
Jag kan inte lämna sakerna här.
Folk kan ta dem.
Hela orkestern väntar på oss. Vi går.
Här finns knarkare och rökare
som stjäl allt jag äger.
-lngen stjäl nåt. -Jag kan inte gå.
Vi får prata med borgmästare...
-Det är skräp. -...Villaraigosa,
-eller presidenten. -lngen tar sakerna.
-l hörnet... -Nej, mr Lopez,
Jag kan inte gå upp dit.
Okej. Jösses.
Fantasia. Walt Disney Hall. Kalle Anka.
Jag måste vakta här,
för jag litar inte på typerna här.
Okej. Då så.
En insekt ger inte en hund order.
Okej! Förstår du? Okej.
Jag skiter i om vi går eller inte. Förstår du?
Jag kunde göra miljontals andra saker just nu.
Saker jag får betalt för att göra.
Jag har ett jobb. Jag är en yrkesman.
-Ursäkta. -Okej.
Va?
Jag lämnar ändå inte min kärra här.
Okej.
Välj sida.
Företaget erbjuder dig ett generöst avgångsvederlag.
Ja.
-Jag förstår hur svårt det är. -Vänta!
Säkert.
Tyvärr är det så här i vår bransch.
Nathaniel, skarp vänstersväng strax.
Mr Lopez, hur är det?
När var du sist i en konsertsal?
Det här är toppen.
Där är dirigenten.
-Bara vi. -Just det, bara vi.
Det är så det ska vara.
BESÖKARE
-Han är i salongen. -Vem då?
Beethoven.
Sjung ut hatet!
Lägg av.
-Okej! -Stark avslutning.
Upp med dig.
Jag lovar, det var en otrolig upplevelse,
alltihop, hela dagen.
Om du hade sett honom, känt hans...
Det är samma lokal.
Vi lyssnar till samma jäkla musik... Men nej.
Att se honom är en sak, men att känna honom...
Jag ser på honom. Han ser på musiken.
Medan de spelar säger jag:
"Herregud, det finns nåt högre.
"Nåt högre som han lever i och med."
Jag har aldrig upplevt det, men jag ser...
Jag vet inte ens vad fan man ska kalla det.
-Hänryckning. -Vad sa du?
-Hänryckning. -Okej. Hänryckning, sa du?
-Ja. -Tack.
Att vara tillsammans med honom
och se hur hänförd han är. Han ger sig hän.
Jävlar, raring.
Jag har aldrig älskat nåt som han älskar musik.
Du, jag tänkte på min dag.
Jag tänkte inte på dig.
Jag tror dig, raring.
Ring borgmästaren. Han sökte dig.
-Vilken borgmästare? -Borgmästaren!
Okej.
Ringa borgmästaren.
Tack.
"Points West" av Frank Sinatra.
Nu och då, i denna stad där så mycket är fel,
lyckas makthavarna göra nåt bra.
Los Angeles har den tvivelaktiga äran
att vara de hemlösas huvudstad i landet,
och gatan är skådeplatsen för denna kris.
Därför är jag glad att tillkännage
att jag ökar stadens ekonomiska bidrag till detta område
med 50 miljoner dollar.
Det händer ibland
att det jag skriver inte går raka vägen ut i tomma intet.
Det händer ibland
Borgmästaren lovar 50 miljoner dollar till hemlösa
att det når rätt läsare i rätt tid.
Det händer ibland att både hjärtan och plånböcker
hos stadens ledare öppnar sig samtidigt.
Och när det händer
blir staden en bättre plats.
-Steve. -Ja?
Din pojkvän är där nere.
Tack.
Jättekul.
-Nathaniel? Hur mår du? -Jag mår bra.
-Säkert? -Säkert.
Behöver du nåt?
Man behöver bara vad man kan bära
och jag har allt med mig: min madrass,
-mina trummor, min blomma. -Okej.
-Min vattenflaska, allting. -Du, hör på.
Du får inte slå dig ner här.
-lnte? -Du får inte slå dig ner här.
Det går inte. Beklagar.
Det gör inget alls, mr Lopez. lnget alls.
Du förstår, va? Det är en bestämmelse.
-Jag är här borta ifall du behöver mig. -Där borta?
Okej. Är allt bra?
Ja, jag bara... Ja.
Beklagar. Jag måste...
Okej, mr Lopez. Jag förstår att du jobbar.
Du jobbar. Du måste jobba. Folk måste jobba.
Var inte i vägen när folk jobbar.
Du ska inte stå här
i vägen för folk, särskilt inte mr Lopez.
Om du gör det säger han åt dig att ge dig iväg,
för han måste jobba.
-Jag tror att han är bra. Verkligen. -Säkert...
Jag bara... Det här är toppen. Det kommer säkert att hjälpa honom.
Du är precis vad han behöver.
Tack.
-Låter det vettigt? -Ja då.
Graham Claydon Förste cellist - LAPHlL
-Graham Claydon. Tack. -Till din tjänst.
Vi behöver ett ställe där de kan repetera, typ en lägenhet.
Ber du om en lägenhet åt Nathaniel?
-Ja. -Vill han ha en lägenhet?
-Ja. -Har han sagt det?
-Ja. -Du snackar goja, Lopez.
-Jag vill inte ha nån lägenhet. -Det är det inte,
utan en musikstudio
där mr Claydon kan ge dig cellolektioner.
Be mr Claydon att komma hit istället.
Det är rätt ställe att spela.
Nej, han gillar inte tunnlar.
Han kan ge mig lektionen här.
-Det måste vara tyst... -Tja...
...för cellolektionerna, så din lägenhet...
Det är inte min lägenhet.
Jag vet. Den tillhör ingen.
Jag vill inte ha nån lägenhet.
Jag behöver ingen lägenhet.
Beethoven bor ute i det fria.
Lägenheten är inte poängen.
Han är ledare för Los Angeles.
-En chans för dig. -"Angeles" betyder "änglar".
-Änglar är fria... -Vill du ha chansen?
-Man kan inte fånga... -Sluta.
-Vill du ha chansen eller inte? -Har du en lägenhet?
Nej. Jag har ett hus.
Så arg. Skriker.
Jag fattar ingenting.
-Har du familj? -Va?
Är du gift?
-Finns det nån mrs Steve Lopez? -Nej.
Jag hade en fru. Mary. Men vi är skilda.
Vi har en son, Thomas. Han går i college nu.
Mr Steve Lopez, mr Thomas Steve Lopez, mrs Mary Steve Lopez.
lnte mrs Lopez. Mary Weston.
-Mrs Mary Weston Steve Lopez. -Nej. Bara Mary Weston. Punkt.
Vi var gifta, men inte nu längre. Så hon heter bara Mary.
Du var gift med Mary, men nu är du inte gift med Mary längre.
Stämmer. Fråga mig inte hur det gick till.
Mrs Floria Ayers, miss Jennifer Ayers.
Sen kom mr Nathaniel Anthony Ayers Senior.
Han var storvuxen. Han hade stora händer.
Jag har väldigt små händer.
De passar en violon, en cello.
Mr Ayers var stor, men han var ingen gud.
Jag har min gud.
Mr Steve Lopez.
Jösses.
Ja, du är min gud som svävar högt.
-Du är min gud. -Jag vill inte vara det.
Steve Lopez, kolumnist, min gud.
-Är jag? -Ja, du är min gud.
Okej. Jag är din gud.
Och som din gud
befaller jag dig att vara vid Lamp kl. 1 4.00 om precis en vecka
för en cellolektion. Så lyder befallningen.
Och det är en god befallning,
för om du kommer så lovar jag dig evigt liv.
Du kan till och med få bli min lärjunge.
Om du inte kommer så får du klara dig själv.
Det här är min lägenhet.
Jämt nummer ett, nummer två.
Nathaniel.
-Vi är ständigt här. -Nathaniel Ayers.
Jag har alltid varit med dig, Nathaniel.
Jag lämnar dig aldrig. Jag älskar dig, Nathaniel.
-Jag älskar dig. -lngen älskar dig, Nathaniel.
Jag älskar dig, Nathaniel. Jag ska skydda dig.
När du föll från himlen skrattade de åt dig, Nathaniel.
Du är mitt hjärta, Nathaniel. Jag älskar dig.
Vi ska alltid vara tillsammans, Nathaniel.
Jag ska skydda dig.
Jag ska skydda dig från smärtan.
-Jag ska skydda dig från smärtan. -Din smutsiga, elaka...
Skydda från deras ögon och öron.
Orolig för dig. Orolig för dig.
Jag skyddar dig från deras tungor.
-Jag lyder. -Jag skyddar dig från deras ögon.
-Åt höger. -lngen älskar dig, Nathaniel.
Du är min pojke, Nathaniel.
-Ta av dig skorna. -Jag ska skydda dig.
Man måste ta hand om sina barn. Det är meningen.
Glöm dig. Hoppa av!
RÖKNlNG FÖRBJUDEN
Kom.
Titta där.
Sånt ser man inte på gatan. Åt höger.
Och sen höger igen, precis här.
Nathaniel. Kom bara.
Kom. Vi går den här vägen och sen åt vänster.
Vi borde ha lektionen här ute.
Nej. Den här vägen. Kom.
Mr Lopez...
Vi borde faktiskt ha lektionen här ute.
Nej, kom och titta. Det är här framme.
Mr Lopez.
Nathaniel, kom nu.
Det är så rent.
Kom och titta.
Vi borde ha lektionen här. Det är mer bekvämt här ute.
Det ser fint ut.
Det är fint.
Kom igen. Du klarar det.
Hej.
Jag kan inte leva här.
Låt mig hjälpa dig.
Jag har den.
Lugnt och fint. Lugnt och fint.
Bra.
Fint, va?
Jag gillar det. Vad tycker du?
Det är fint. Det är rent. Badrummet är finare än...
Frånsett den där.
Jag vill inte dö här inne.
Gör inte det...
Nån kan komma och döda mig...
-Det blir bra. -...och ta alla mina saker.
-Lås. -En fluga lever i tolv dagar.
Om tolv dagar kanske nån kommer in och mördar mig.
Jag bryr mig inte om Claydon heller.
Walt Disney Hall. Kalle Anka.
Än sen? Jag behöver inte det där.
Om jag ska ta en lektion ska det vara i tunneln
där jag hör stans ljud och inte är avstängd från livet,
avstängd från världen.
l tunneln kan jag höra musiken så som den ska spelas.
lnte här. Här finns inga stadsljud,
ingen Beethoven, inget Los Angeles, Kalifornien.
Jag hör inte hemma här.
Jag kommer aldrig tillbaka hit.
Nathaniel, det här är Graham Claydon.
Trevligt att träffas, Nathaniel.
Alltid kul att träffa en musikerkollega.
Jag tog med en sak.
Jag vet att du gillar Beethoven,
så jag tänkte att du skulle gilla den här,
BACH, J.S. SEX SVlTER
för du vet, utan Johann Sebastian
skulle det inte finnas nån Ludwig van.
A, D, A, D, A, D.
Lugnt. lnte för bråttom.
Och...
För en som inte tagit en lektion på trettio år
spelar du väldigt bra.
Tack.
-Så... -Tack.
Försök få en mjukare rytm med höger hand.
Och spela inte hackigt.
Låt melodin ljuda hela tiden.
-Bra. -Vill du ha skjuts?
-Tack. -Mr Claydon?
-Ja. -Sir?
Tror du att jag kan bli bra igen?
Ja, det tror jag.
Jag gillar din lägenhet, förresten.
-Det är inte min lägenhet. -Det är...
Jag bor inte här.
Det borde du göra.
Gud har välsignat dig med en gåva, Nathaniel.
Gud sörjer när vi kastar bort hans välsignelser.
-Du är skyldig Gud... -Jag står inte i skuld till Gud.
Mr Steve Lopez är min gud.
-Va? Nej. -Himmelsk skribent för LA.
Högre makt med vingar som en ängel.
Han vet inte vad han säger.
Mr Steve Lopez är min skapare!
Han vet inte vad han säger.
Ska Graham Claydon tala om för mig vem min gud är?
Vi pratar vid bilen.
Vet du vem som är min gud?
Jag vet vem min gud är!
-Han är en bra lärare. -Jag...
Ta emot hans hjälp med grace.
Ballerinorna på Juilliard är graciösa.
De är verkligen graciösa.
-Små ballerinor som snurrar runt. -Det bor andra här i...
-Snurrar runt. Änglar. -Okej.
-Graciösa ballerinor. -Jag älskar att se dem flyga
liksom att se mr Steve Lopez flyga omkring.
Jag älskar Gud. Jag älskar dig!
Jag älskar dig.
Jag vill inte vara älskad.
Du får nog lära dig leva med det.
Det är en dålig idé.
"Jag älskar dig, Steve", blir "Du svek mig".
Sen kan det gå åt helvete.
Enligt min begränsade erfarenhet.
Jag vill inte vara hans motpart då. Vill du?
Han vet inte om jag är ballerina, Gud eller flygplanspilot.
Han vet inte vad han säger.
Vill du ha min hjälp, Lopez?
Eller kom du bara för att visa balklänningen?
Ni måste hjälpa honom,
för han är sjuk och behöver medicin
och ni har läkare här.
Be dem att prata med honom. Är det inte ditt jobb?
Nathaniel är inte villig att prata med en psykiater.
Tvinga honom.
-Tvinga honom? -Befall honom.
Säg att han bara får spela
om han träffar en psykiater.
-Så gör inte vi. -Det ni gör är misslyckat.
Det är det.
Även om jag ville ta till tvångsspråk mot Nathaniel...
-Maktspråk. -...vilket...
-Maktspråk. -...jag inte vill,
kan jag inte tvinga honom att ta medicin.
Lagen säger att om han inte utgör en omedelbar fara
för sig själv eller andra...
Tänker du svara, eller?
Jag är i bilen. Men om han vore en fara för andra?
-Men det är han inte. -Mary, jag är på väg. Lugn.
Men om nån sa att han var det,
ringde 1 1 2 och sa att Nathaniel attackerat honom?
Han skulle komma till psyket.
Du tänker väl inte ljuga om honom?
Han skulle vara intagen i 1 4 dagar
och få medicinering direkt.
Tänk om det räckte för att göra honom frisk?
Tänk om två veckors medicinering
skulle förändra hans liv? Rädda hans liv?
Skulle du inte vilja vara delaktig i det?
Nathaniel har ett enda hopp just nu. En vän.
Om du förråder den vänskapen, förstör du det enda han har.
Jag vill inte vara det enda han har.
Sa du inte nyss till nån att du var i bilen?
Lugn, Mary. Vilket bord är det?
Det här är Nathaniel Anthony Ayers. Jag ringer...
-Nathaniel. -...för du lovade mig
ett fodral till cellon, och jag har inte fått det.
-Jaha? -Jag behöver även noter
till Beethovens Sonat nr 2.
Även till Opus 131 och Septett för stråkar och träblås, Opus 20,
-och Opus 4 i Ess-dur... -Ett ögonblick bara.
-...och min A-sträng saknas... -Vi pratar om...
Jag behöver en ny A-sträng.
Nathaniel, det passar inte...
...hans kolumner i Times om problemen och segrarna
för Nathaniel Anthony Ayers
har fäst uppmärksamheten på ett av vår stads allvarligaste problem.
...du borde hålla dina löften...
Sluta prata i telefon.
...att hantera detta problem med medkänsla och engagemang.
Med anledning av detta
är det mitt nöje att överlämna årets Media Award till Steve Lopez.
Tack.
...du vet att jag inte kan lämna min kärra varsomhelst.
Där har jag min violin och cello och mina massförstörelsevapen.
Barn behöver beskydd. Man lägger inte barn i ett bagageutrymme
där de kan tryckas sönder.
De kan tryckas sönder. De kan tryckas sönder.
Mark Rosenthal ringde idag. Minns du honom?
Bokförläggaren?
Bob Geldof med snagg.
Han tycker att dina artiklar om Nathaniel är genialiska, eller nåt.
-Eller nåt. -Han säger att det är stoff för en bok.
Vad sa han exakt?
"Det är personligt, politiskt och i tiden. Det kan sälja som fan."
-Jösses. -Ursäkta. Hans ord, inte mina.
Det är komplicerat. Nathaniel är komplicerad.
Visst, han är mentalsjuk.
Bortsett från det är möjligheterna oändliga.
Jag vill inte ta ansvar för...
Undvik att ta ansvar för all del.
Fortsätt att bara ta lite ansvar,
och exploatera honom precis som nu.
Det räcker.
Hamna inte själv i soppan.
Sopez.
-Sluta. -Ena dagen får man en bok...
-Sluta nu. -...av honom. Nästa dag
väntar han sig nåt slags...
Sluta, Mary.
...stadga i relationen. Knappast.
Vem behöver sånt skit? Mina ord.
-Kör du? -Jag har bil.
Och nån som kör?
-Herregud! -Skit också!
Typiskt Nathaniel, va?
...förklarad mentalsjuk som ung
på grund av bakomliggande rökning,
ständig störning, ständig störning.
Bigotter har också barn.
Pennor från Steve Lopez. Tack så mycket.
Ständig störning, ständig störning.
Bigotter har barn. Bigotter har också barn.
Pennor... Papper... Pennor från Steve Lopez. Tack så mycket.
Och en cello från Steve Lopez. Tack så mycket för den.
Utan Steve Lopez skulle jag inte ha nåt av det...
Ständig störning.
Ständig störning, ständiga störningar.
Jag har en idé som jag tycker är utmärkt.
Jag tycker att Nathaniel borde ge en solokonsert.
Jag vet inte. Han har inte varit så redig på sistone.
-Jaha. När är han som mest redig? -Jag vet inte...
När kan han samla sina tankar?
-När han spelar. -Okej.
Det kan bygga upp hans självkänsla oerhört mycket.
Det kan förvandla hans liv.
Hur kan vi undanhålla honom det?
Gud välsigne dig, Steve.
Det gör han säkert.
Vid min första konsert var jag så nervös att jag spydde över hela smokingen.
Det var verkligen genant.
Vet du hur jag övervann nervositeten, Nathaniel?
Jag bad.
Ska vi be tillsammans, du och jag?
Himmelske Fader,
låt ditt ljus vägleda broder Nathaniel
så att han talar med din röst ikväll.
Nathaniel, du har aldrig varit här. Jag är här, Nathaniel.
-Du är inte där, Nathaniel. -Nathaniel.
Du har aldrig varit här. Du kommer aldrig att vara här.
Det enda som finns är min röst.
Allt är bra.
-Följ min röst. -Stäm upp och spela.
Fly ifrån dessa människor.
De kommer att skratta åt dig.
-Du är en nolla. -Nathaniel Ayers.
Nathaniel?
Jag har lite soppa åt dig.
Nathaniel?
Tror du att jag är dum?
Döda dem först, Nathaniel. Annars dödar de dig.
Nej.
De hänger dig, Nathaniel.
Nej. Du tror att jag inte ser. Jag ser allt.
Jag vet vem du är och vad du gör.
-Hundar nafsar dina fötter. -Nathaniel.
-Jag tänkte att du var hungrig. -Här borta.
-Du får äta aska. -Nathaniel, kom hit.
Äta aska.
Det där är hydroklorsyra. Den bränner upp mina inälvor och dödar mig.
-Åh nej. -Nathaniel.
-Så skulle jag aldrig göra. -Nathaniel.
Nathaniel.
Du får äta aska, Nathaniel.
-Okej. -Du får aska i ögonen.
Det är gott. Titta.
Jag är inte här, Nathaniel.
Fan också.
Rör mig inte!
-Nathaniel! -Undan med dig!
Rör mig inte! Våga aldrig röra mig!
Snälla Nathaniel.
Våga aldrig röra mig.
Sluta.
Nathaniel!
Vad ska jag göra? Lysande.
Hej, Nathaniel.
Det är kallt ute. Vill du inte följa med hem?
Jag kan inte. Det är farligt.
Följ med hem, Nathaniel.
Nathaniel?
Var ska du sova?
David, ursäkta, det är Steve.
Kan du ringa mig när du får tid?
Vi hade lite problem med Nathaniel ikväll. Jag är
lite orolig. Ring när du har tid.
Följ med här.
Det är mitt! Jag har rätt till mina ägodelar!
Visa vad ni har!
-Linda! -Va?
-Var är Nathaniel? -Jag vet inte.
-Jag har inte sett honom. -Hallå!
Är det Darryl?
Håll dig undan. Vem fan är du?
LA Times. Han är den siste ni bör arrestera.
-Kom nu! -Vi rensar upp i slummen, sir. Kom.
Steve! Steve!
Han grips för innehav av en shoppingvagn och en mejerilåda.
Griper ni honom för innehav av en mejerilåda?
-Steve! -Det stämmer.
-Kom igen. -Ta det lugnt.
Hjälp! Hjälp!
AVSPÄRRNlNG FÅR EJ ÖVERTRÄDAS
Kom igen!
Vad har hänt?
Några ungdomar kom hit med baseballträn
och spöade skiten ur en stackare.
-Vet ni vem han är? -Nej, sir.
Ursäkta mig. Ursäkta.
Är det här patientinskrivningen? Får jag fråga om en... Ursäkta.
-Ditåt? -Vad?
Ja, den vägen.
Ursäkta. Det brukar stå på skärmen.
Ursäkta, en nyintagen på akuten, Ayers, A-Y-E-R-S.
Tack, förresten.
Nej.
Hej. Tack.
Jag söker en nyintagen patient.
Jag hoppas att ni har en nyintagen patient vid namn Ayers, A-Y-E-R-S.
Jag vet. Contreras var polisen på platsen.
Det är inte...
Mr Ayers. A-Y-E-R-S.
Nathaniel Anthony Ayers. 1,78 lång, afro-amerikan.
Hej. Det är jag igen.
Det blir ett långt skift. Vad heter du?
N-A-T-H-A-N-l-E-L A...
Jag jobbar med ord. Strunt i det.
Vem som helst i befälsställning.
Ayers! A-Y-E-R-S.
N-A-T-H-A-N-l-E-L A-N-T-H-O-N-Y A-Y-E-R-S.
Nej! Sätt mig inte i telefonkö igen!
A-Y-E-R-S!
-Lopez. -Steve, det är David.
Jag hörde ditt meddelande. Vad gäller det?
En hemlös man blev misshandlad på Winston Street,
-precis där Nathaniel brukar vara. -Det var inte han.
Va? Hur vet du det?
Han är här och äter en jättefrukost.
Att sova inomhus är tydligen bra för aptiten.
Va?
Han sov i lägenheten i natt.
Han kom in.
Tack. Tack så mycket.
Tack. Tack. Tack så mycket.
Jag trodde att den var förlorad.
Hej.
Hur mår du?
Jag letade bokstavligen överallt i Los Angeles utom här.
lnte för att jag var orolig.
Vad hände? Vad fick dig att vilja sova här?
Det finns gränser för vad kroppen tål, mr Lopez.
Jag är inte ung längre. Jag är medelålders.
-Du vet hur det är. -Visst.
Kroppen blir trött...
lnflyttningspresent.
Tack, mr Lopez.
Tack, mr Lopez. Tack.
Jag har varit schysst mot dig, eller hur?
Du har det inte så illa, va?
Allt är förberett för att Jennifer ska bli god man för dig.
Tänk att Beethoven själv är i min lägenhet.
Är det fortfarande okej att Jennifer tar ansvar för dig?
Gärna, om det är okej med Beethoven.
Ni kan väl prata ihop er.
Här är papper för dig att underteckna. De kom just tillbaka från...
Läs dem så att du vet vad du undertecknar.
Okej, jag undertecknar Nathaniel Anthony Ayers, Jr,
lägenhet B-1 16, och "B" står för
Beethoven.
Läs dem och underteckna dem.
-Okej. -Bra.
Har du nåt att dricka?
Ja, mr Lopez, absolut, mr Lopez.
Ta lite vatten, du hör dropparna från kranen.
-När det passar. -Okej.
Finns det nåt...
Varför en bild av Neil Diamond?
Jag trodde att det var du.
Jag är smickrad. Han ser bra ut.
Vad är det?
Varför står det att jag
är schizofren?
Det... Det är juridisk jargong.
Det står att jag är schizofren, men det är jag inte.
Det betyder inget.
-Jag är schizofren. -Det tror jag inte.
Nathaniel, de försöker klassificera...
-Jag ska ingenstans. -Den goda nyheten är
att det inte rör dig.
Jag går inte dit du säger. Jag går vart jag vill.
Du kan inte bura in mig, mr Lopez.
-Okej. -Du kan inte bura in mig.
Jag tänker inte...
-Du behöver inte gå... -Jo, det tänker du.
...till rätten eller nånstans.
Jennifer tar hand om dig.
Min syster får inte komma i närheten.
-Hon får inte komma i närheten. -Minns du...
Jag bestämmer att hon inte får.
Du sa... Nathaniel, du sa...
Hör på, jag står inte ut med det längre...
Nathaniel. Jag är trött på att vara Nathaniel och att du är mr Lopez.
Jag skojar inte.
Jag är inte din slav. lnte överste Sanders heller...
Förlåt. Jag hade fel. Förlåt, jag hade fel.
Jag är en man. Jag kan klara mig själv, mr Lopez.
Jag behöver dig inte. Jag behöver inte stan. Jag föraktar stan och dig.
Om jag får se dig igen
så sprättar jag upp dig
och skär inälvorna ur dig.
För jag är Nathaniel Anthony Ayers Jr.
Mr Ayers.
Jag är Nathaniel Anthony Ayers Jr.
Mr Nathaniel Anthony Ayers Jr. N-A-T-H-A...
N-A-T-H-A...
-N-A-T-H-A... -Du saknar betydelse.
-Hej. -Hej.
Det var mitt första misstag.
Jordbävningen i Northridge -94. Kommer du ihåg?
Jag kände lukten av rostat bröd.
Vi hade bott här i två dagar.
Våra saker låg fortfarande i flyttlådor.
Kl. 04.00 kom jordbävningen.
Jösses, vilken skräck.
Du, jag och Thomas. Hur gammal var han? Nio?
Vi låg ihopkrupna under dörramen till sovrummet.
Jag sa åt honom att det var ett gott tecken.
Vi välkomnades till vårt nya liv.
Vårt bättre liv.
l LA.
Jag borde ha satt oss på första bästa plan tillbaka till Philly.
Jag trodde att jag hjälpte nån.
En kille med en gåva.
Han är vilsen. Jag måste...
Det gick naturligtvis snett.
Han sparkade bakut mot...
Just den som jag försökte hjälpa vände sig mot mig.
Jag var fienden. Du vet?
En främling.
Och...
Jag vet inte vem jag ska skylla på.
Jag ser ingen lycklig utväg.
Det är meningslöst att försöka hjälpa.
Jag har fått nog. Jag hoppar av.
Från allt.
Det... Det är offentligt nu.
Du kunde inte stoppa jordbävningen.
Du kan inte få LA på fötter på bara...
Och du kan aldrig bota Nathaniel.
Var bara hans vän och hälsa på honom.
Okej? Jag finns här ifall du behöver mig.
Gå vidare till guldaffären.
Han ville supa och så.
Okej, okej, lugna dig.
Älskar du mig ännu? Som du gjorde i början?
Jag driver inte med dig.
Ja, det gör jag.
Det är du och jag för alltid.
Därför säger jag att jag gör det.
-Jag älskar dig, Lois. -Jag älskar dig också, Darryl.
Han förklär sig som...
De förklär sig... Var är Los Angeles?
Cleveland?
Och...
Vi...
Vi hade ett bra liv, eller hur?
Ja.
Beethovens Trippelkonsert, eller hur?
-Ja. -Den är bra.
Jag gillade den.
Mr Ayers, jag skjutsar din syster till hotellet.
Du behöver inte kalla mig det, mr Lopez.
Jag vet, men jag vill det. Jag borde ha gjort det hela tiden.
Jag sa såna hemska saker till dig, mr Lopez.
Jag avskyr mig själv för att jag gjorde det.
Vänner blir förbannade på varandra ibland, eller hur?
Det hör till.
Hur kan du vilja vara min vän efter... Efter allt jag sa.
Jag bara...
Mr Ayers,
det är en ära för mig att vara din vän.
"Points West" av Steve Lopez.
För ett år sen mötte jag en man som var på dekis,
och jag trodde att jag skulle kunna hjälpa honom.
Jag vet inte om jag har gjort det.
Visst, min vän mr Ayers sover inomhus nu.
Han har en nyckel. Han har en säng.
Men hans mentala tillstånd och välbefinnande
är lika instabilt nu som när vi först möttes.
En del säger att jag har hjälpt honom.
Experter på mental hälsa som säger
att det kan räcka att ha en vän för att ens hjärnfunktioner ska förändras,
så att man fungerar bättre i världen.
Jag kan inte tala för mr Ayers.
Kanske har vår vänskap hjälpt honom. Kanske inte.
Men jag kan tala för mig själv.
Jag vet att genom att bevittna mr Ayers mod,
ödmjukhet, tro och musikaliska mästerskap,
har jag kommit att förstå värdigheten i att vara lojal mot det man tror på.
Att hålla fast vid det framför allt annat.
Att obetingat tro att det kommer att hålla ända hem.
Mr Ayers sover fortfarande inomhus och tillhör Lamp.
Han spelar fortfarande cello,
liksom violin, bas, piano, gitarr, trumpet,
valthorn, trummor och munspel.
Mr Lopez är fortfarande kolumnist vid LA Times.
Han håller på att lära sig spela gitarr.
Det finns 90 000 hemlösa på gatorna i Los Angeles-området.
Synk: stoffinho17 www.SweSUB.nu